Vasilij II. Moskevský | |
---|---|
![]() | |
Narození | 10. března 1415 nebo 1415 Moskva |
Úmrtí | 27. března 1462 nebo 1462 (ve věku 46–47 let) Moskva |
Příčina úmrtí | tuberkulóza |
Místo pohřbení | Archandělský chrám |
Povolání | politik |
Nábož. vyznání | Pravoslavná církev |
Choť | Marie Jaroslavna Borovská (od 1433)[1] |
Děti | Ivan III. Moskevský Anna Vasiljevna Rjazaňská[2] Andrej Ugličský Jiří Moskevský Boris Moskevský Andrej Moskevský |
Rodiče | Vasilij I. Moskevský a Žofie Litevská |
Rod | Rurikovci |
Příbuzní | Anna Moskevská a Anastázie Moskevská (sourozenci) Vytautas (dědeček z matčiny strany) Ivan Ivanovič Mladší, Vasilij III. Moskevský, Jurij Ivanovič, Andrej Ivanovič Starický, Helena Moskevská, Dimitrij Ivanovič Žilka, Simeon Kalužský, Inokiňa Alexandra Moskevská, Jevdokija Ivanovna Moskevská a Feodosija Moskevská (vnoučata) |
Funkce | moskevský velkokníže (1425–1433) kolomenský kníže (1433) moskevský velkokníže (1433–1434) moskevský velkokníže (1434–1445) moskevský velkokníže (1445–1446) … více na Wikidatech |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vasilij II., též Vasilij II. Vasiljevič či Vasilij Temný, rusky Василий II Васильевич Тёмный (10. březen 1415, Moskva – 27. duben 1462, Moskva) byl středověký ruský panovník, velkokníže moskevský v letech 1425–1462. Jeho nástupnictví bylo zpochybněno jeho příbuznými a o trůn se zpočátku vedla krvavá občanská válka. Vasilij II. v ní však zvítězil a oslabil moc feudálů (údělných knížat), kteří stáli v čele vzpoury. Tím centralizoval a homogenizoval ruskou říši. Posílil v mnoha směrech nezávislost Ruska, v církevní oblasti přeťal vztah ruské pravoslavné církve k Byzanci (konstantinopolskému patriarchátu)[3] a v závěru své vlády se mu podařilo získat dokonce faktickou nezávislost na mongolsko-tatarské mocnosti na východě, na Zlaté hordě, což byl významný přelom v ruských dějinách.[4] Krom toho pokračoval v územní expanzi započaté svým otcem Vasilijem I., když si podřídil Novgorod, Pskov a suzdalsko-nižněnovgorodské knížectví.[5]